Načelnik Dreyfus.
Da, draga.
Upravo sam te namjeravao nazvati. Krenuo sam.
Imam sir i vino.
Što?
Ljubavi, poljubi djecu za mene.
Pričekaj. - Da?
Vaša žena je na drugoj liniji.
Recite joj da nisam u gradu.
Da, ljubavi?
Bit ću kod tebe za 20 minuta.
Gospodine, katastrofa!
Dobili smo izvješće o pucnjavi u zamku.
Pa?
- Gospodin Ballon! - Što? Ballon, milijunaš?
- Da. - To je katastrofa.
Nije ubojstvo ono u čemu je najgora stvar.
Ne. Kada su stigli izvještaji bilo je vrlo malo detalja.
Samo da je netko ubijen i adresa.
Nisam, do prije nekog trenutka, shvatio da je to dom milijunaša Ballona.
Pa?
Napravio sam užasnu grešku.
Kome si dao slučaj?
Clouseauu.
O, moj Bože.
Inspektor Clouseau.
Dobra večer, gospodine.
- Kako se zovete? - Moje ime je Henry Lafarge.
Zapišite to.
- Vi ste sobar? - Ja sam glavni sobar.
Glavni sobar. Precrtajte sobar, i napišite glavni sobar.
Ovo je gospodin Ballon.
Počašćen sam.
O, ispričajte me.
Ja sam inspektor Clouseau.
Unaprijed se ispričavam zbog svog izgleda. Imao sam manju nezgodu.
Da li vam treba kućni ogrtač?
Ne, ništa. To je samo malo vlažnosti. Uskoro će nestati.
Prijavili ste ubojstvo.
- Ja nisam. Maurice je. - Maurice?
Da. On čuva Mariju.
Bio sam u zračnoj luci kada se to dogodilo. Upravo sam stigao.
Naravno.
To neće biti neophodno. Sredit ćemo ovo za nekoliko sekundi.
- Da li bi ste željeli pogledati tijelo? - Bio bih oduševljen.
Ovuda, gospodine.
- Vi ste Maurice? - Da, gospodine.
Gospodin Ballon je rekao da ste vi čuvali nekoga.
Da, gospodine.
Iz ove olovke je netko skoro pucao.
- Vi ste? - Maria Gambrelli.
Ja sam inspektor Clouseau.
Kako ste?
Pogledajte što još možete naći.
- Što to radite? - Uzimam pištolj, inspektore.
- Ovo je moja pištolj olovka. - Znam.
Nabavite svoju, molim vas.
Ovo je moja osobna.
Ne gledajte ovdje, gledajte vani.
- Što ste rekli? - Ništa, gospodine.
Možete ići.
A sada...
Molim.
Vi ste našli tijelo?
Da, gospodine.
Vaš prijatelj?
- Što mislite, tko ga je ubio? - Nemam pojma.
Ona ga je ubila.
- To nije istina. - Ona kaže da to nije istina.
- Ona laže. - Pazite kako se izražavate.
- Čuo sam četiri pucnja. - Čuli ste četiri pucnja, ne vidjeli četiri...
Oprostite. Vi niste vidjeli ta četiri pucnja.
Onda nikako ne možete znati tko je pucao.
- Vrate su bila zaključana iznutra. - Što to dokazuje?
Kada sam ih razvalio, našao sam Miguela na mjestu na kome je sada...
i Mariu s pištoljem u njenoj ruci.
- S pištoljem u njenoj ruci? - Još uvijek se dimio.
Da li ste imali pištolj u vašoj ruci?
Da li se dimio?
Valjda je.
Ali ne znam kako je dospio tu. Stvarno ne znam!
- Smiješno! - Ja ću odlučiti što je smiješno.
- Ne vjerujete valjda... - Ja vjerujem svemu.
I ne vjerujem ničemu.
Sumnjam u svakoga.
I ni u koga.
Ja sakupljam činjenice.
Istražujem sve moguće tragove.
I prije nego što znate...
slučaj je riješen.
Ovdje ima mnogo više od onoga što se vidi golim okom.
To je prilično očigledno.
- Što ste to rekli? - Ništa, gospodine.
U redu, možete sada ići.
Da, gospodine.
Ali nemojte pokušavati nekuda otići.
Svi u ovom domu su pod sumnjom.
Da, gospodine.
Recimo da mi vi kažete što se dogodilo.
Imao je problema s gumbićima.
- Gumbićima? - Gumbićima na mojoj haljini.
To je vrlo čudno, zato što na ovoj haljini nema gumbi.
To je zato što je imao problema s njima.
Tako da je pokidao haljinu.
Napao vas je?
O, ne! Ja bih mu pomogla, ali on nije mogao čekati.
Gumbići su sigurno po cijeloj sobi.
Bio je tako nestrpljiv.
Strastveni Španjolac. Znate?
I pokidao vam je haljinu?
Da. Onda je odjednom netko otvorio vrata.
Miguel je skočio i...
To je posljednje čega se sjećam prije nego što je Maurice ušao i našao me s pištoljem.
Da. Tu postoji, ako mi dopustite...
nešto što baš ne razumijem.
Što ne razumijete?
Ne razumijem...
kada kažete da se ne sjećate.
Vjerojatno sam bila bez svijesti.
- Bez svijesti? - Imam modricu.
Modricu? Gdje?
Da vidim. O, da!
Ne znam kako se to dogodilo, ali jako je bolno.
Koristite divan parfem.
- To je ulje za kupanje. - Jeste li?
Stvarno ne mogu shvatiti. Sigurno me netko udario.
- Zadobili ste blagi potres mozga. - Imate kremu na nosu.
Što? O, nije to ništa. To je s ove stvari tamo.
Potpuno ste mokri! Da li pada kiša?
Ne. Samo je moj glupi vozač parkirao preblizu fontane.
Trebali bi se presvući.
Umrijet ćete od upale pluća.
Da, vjerojatno hoću.
Ali to je sve dio bogatih životnih izbora.
Mi policajci moramo trpjeti puno stvari zbog naših obaveza...
koje u privatnom životu nitko ne bi normalno podnosio.
Zašto ne popušimo po jednu? Pomaže pri smirenju živaca...
i omogućit će nam da razmišljamo čistije.
Divan parfem.
To nije parfem. To je ulje za kupanje.
- O, je li? Predivno je. - Hvala vam.
Još uvijek ga osjećam.
Gdje smo stali?
Moja kvrga.
Čvrga, da, koju ste zadobili kada vas je netko udario.
Bar pretpostavljamo da vas je netko udario.
Kako se drugačije to moglo dogoditi?
U policiji, prvo pretpostavljamo, a zatim otkrivamo.
Uvijek radimo na taj način. Ako bi radili suprotno...
Nebesa, kako je zagušljivo ovdje.
- Vaš kaput! - Da, to je moj kaput.
Ali on gori!
Što? Moj kaput gori!
Nebesa, gorim!
Kluso?
Pao je kroz prozor!
Clouseau?
Da li ste dobro?
O, da. Savršeno sam. Hvala vam.
Onda možete ići kući.
Kući?
- Oslobođeni ste. - Oslobođen?
Ja preuzimam slučaj. Laku noć, Clouseau.
Laku noć, gospodine.
Žao mi je.
Idiote! Budalo!
Dobro je da sam provjerio moje reflekse. Mogao sam te ubiti s karate udarcem.
Budalo!
Samo zog toga, izbačen si sa slučaja.
Natrag u grad.
- Kada ću moći dobiti izvještaj? - Odmah ujutro.
Hvala.
Oprostite.
Gospodin Ballon? Ja sam načelnik Dreyfus.
Gdje je inspektor Clouseau?
Ja osobno preuzimam rukovođenje ovom istragom.
Obećajem da ćemo vrlo malo smetati vama i gospođi Ballon...
i da samo ime Ballon neće biti ugroženo od strane štampe.
On je bio čudan momak, ali se meni svidio.
Mislim Clouseau.
O, da. On je izvanredan policajac.
Rezidencija inspektora Clouseaua.
Trenutak, molim. Načelnik Dreyfus.
Halo. Inspektor Clouseau.
Dolazi odmah ovamo. Vraćen si na slučaj Gambrelli.
Slučaj Gambrelli?
Maria Gambrelli. Sluškinja koja je ubila šofera.
O, Maria Gambrelli, sluškinja. Da, odlično.
Bit ću tamo odmah. Hvala vam.
Kato, vraćen sam na slučaj.
Kažem ti, Maria Gambrelli je prelijepa.
Nevina.
Usput, to je bila dobra vježba. Pokazuješ primjetno poboljšanje.
Postaješ bolji svakoga dana.
Činjenice, Hercule, činjenice.
Ništa nije bitno osim činjenica.
Bez njih, znanost kriminalne istrage postaje igra pogađanja.
Slušajte me i naučit ćete nešto.
Sada, činjenice u ovom slučaju su:
Tijelo šofera je pronađeno u spavaćoj sobi druge sluškinje.
Činjenica!
Uzrok smrti: četiri metka u grudi.
Činjenica!
Meci su bili ispaljeni iz blizine iz.25 kalibarskog automatika.
Činjenica!
Maria Gambrelli je pronađena s oružjem u njenim rukama.
Činjenica!
Oružje je bilo registrirano na ime preminulog, Miguela Ostosa...
i bilo je čuvano, obratite pozornost,
u odjeljku za rukavice u Ballonovom Rolls-Roysu.
Činjenica!
Članovi kućne posluge su posvjedočili...
da je Miguel Ostos tukao...
Pažljivo, budalo. Polomio si moj pokazivač.
Sada više nemam čime pokazivati.
Su posvjedočili...
da je Miguel Ostos često tukao Mariu Gambrelli.
I na kraju dolazi izjava pod zakletvom gospodina i gospođe Ballon...
kao i svih njihovih članova posluge...
svatko od njih sa savršenim alibijem.
Hercule, što je neizbježan zaključak?
Maria Gambrelli je ubila šofera.
Što? Idiote! Nemoguće! Ona štiti nekoga.
- Kako to znate? - Instinkt!
Ali činjenice.
Zaboravljaš najznačajniju činjenicu: motiv.
- On ju je tukao. - On je bio Španjolac.
Pokidao joj je haljinu.
Ne budi smiješan. Da li bi ti ubio nekoga tko bi pokidao tvoju haljinu?
Pretpostavljam da ne bih.
Naravno da ne.
Ne. U mom umu nema ni tračka sumnje.
Maria Gambrelli štiti nekoga.
Nađi tog nekog, i našao si ubojicu.
Naći ću ubojicu prije isteka dana.
Maria Gambrelli će mi reći tko je on.
O, da.
- Što si to rekao? - Ništa.
Vidim. U redu. Možeš ići.
Ne razumijem. Zašto ste ponovno prebacili Clouseaua na slučaj Gambrelli?
To je dobro pitanje, i zaslužuje odgovor.
Ono što ću ti sada reći mora ostati u najvećem povjerenju.
Ovog jutra u 06:00 h primio sam poziv od nadređenog.
Bio sam obaviješten da su neke utjecajne strane...
bile zainteresirane u povratak Clouseaua na ovaj slučaj.
Nisam imao drugog izbora.
Zanimljivo.
Kada bih otkrio identitet osobe koja me
pozvala, shvatio bi koliko je to zanimljivo.
Ali zašto?
To je još jedno dobro pitanje. Za koje nemam dobrog odgovora.
Dovode Gambrellijevu.
Sjednite, gospođice Gambrelli.
Gdje smo...
Dobro jutro, gospodine.
Oh! Dobro jutro, gospođice Gambrelli.
Dobro jutro.
- Spavali ste dobro? -Ne.
- Predivno. - Nije lako spavati u zatvoru.
-Nije? -Ne, naravno da nije!
Morat ćemo učiniti nešto u vezi toga, zar ne?
Glupa kutija.
Ali, kako god, prvo nekoliko jednostavnih pitanja.
Da li je u redu ako pušim?
Da, naravno. Uzmite jednu od mojih.
Hvala vam.
Pa uzmite jednu od mojih.
O, hvala vam.
- Vrlo, vrlo ljubazno od vas. - U redu je.
Dopustite meni.
Hvala vam. Drugi kraj.
Ima očajan okus kada to učinite.
Dakle...
da li vam je udobno?
Trebali bi imati ovakve stolice u zatvoru.
Da, sigurno. Njihov namještaj je očajan, krajnje loš ukus.
Užasno. Skoro da je čovjeku bolje sjediti na podu.
Krajnje je vrijeme da netko uradi nešto u vezi toga. Zar ne?
Naravno.
Ja ću učiniti nešto u vezi toga baš ovog trenutka!
Dajte mi hitno nadzornika zatvora.
Da, gospodine.
Ponekad je neophodno prijeći direktno na stvar.
Zatvor je dovoljno loš i bez neudobnog namještaja.
Da?
Nadzorniče, ovdje inspektor Clouseau.
Kada ćete učiniti nešto po pitanju tog očajnog namještaja u vašem zatvoru?
Mi nismo divljaci! Ovo nije srednji vijek.
To je korektivna ustanova, a ne komora za mučenje.
To ga je natjeralo da se zamisli.
Predlažem da uzmete stvar u ozbiljno razmatranje.
Da bi se nosili s modernim kriminalom neophodno je koristiti moderne metode.
Ne možete imate moderan zatvor bez modernog namještaja.
Da. To je moje mišljenje, kako god.
Oh. I isto vama, nadzorniče.
Prljava svinja.
Vi uopće ne ličite na policajca.
U vašem dosjeu...
Ja uvijek držim važne dokumente na sigurnom...
pošto čovjek nikada ne može biti suviše siguran.
A sada...
Oprostite.
Kako glupo od mene.
Gospođice Gambrelli, vaš dosje sadrži...
neke vrlo, vrlo zanimljive činjenice.
Izgleda da ste poznavali Miguela Ostosa već duže vrijeme.
Da.
- Da li ste bili zaljubljeni u njega? - Da!
Bili ste zaljubljeni u čovjeka koji vas je silovao?
Molim?
Svjedočenje Georgesa Douvalea, vrtlara...
govoreći o Ostosu, opisali ste ga, citiram:
"Taj ludi Španjolac koji me silovao u očevom polju."
- Nije me silovao. - Nije vas prisilio?
Saplela sam se o korijen...
i zgrabila Miguela da se nekako zadržim.
Nekako smo oboje pali.
Plakala sam malo, ali nije mi zbog toga bilo žao.
- Bilo je to nešto što je rekao. - Uvrijedio vas je?
Ne!
Upalio je cigaretu, uzeo veliki dim...
Zašto toliko muškaraca puši poslije seksa?
Nije ni čudo zašto se tvornice duhana tako bogate!
Priznajem, nikada nisam mislio o tome na taj način.
Sinoć je trebala biti naša posljednja noć. Sve je bilo gotovo.
- Vi ste ga ostavljali? - Oh, ne! On je ostavljao mene!
Jadni Miguel. Bio je stvarno u lošem raspoloženju sinoć.
Prvo je brbljao na španjolskom, a onda je plakao.
Stvarno je izgubio kontrolu, plakao je.
- Nećete reći? - Kažem.
Kada sam ga pokušala utješiti, da se osjeća bolje...
odjednom je počeo kidati moju odjeću i psovati kao luđak.
Vrlo čudno.
Nešto ne razumijem.
Ostos vas je ostavljao...
a opet po vašem vlastitom mišljenju...
ponašao se kao ljubomorni luđak.
Vidite, pomislila sam da će, ako on bude ostavio mene...
patiti misleći da sam ja usamljena.
I zato sam mu rekla...
da postoji netko drugi.
To je bila laž. Priznajem.
Ali samo iz ljubaznosti!
Žao mi je.
- Ništa zato. Glupi krojač. - Predivno odijelo.
Da. Ali ne brinite. Par šavova i nitko neće primjetiti.
Miguel?
Hercule?
Moram li se vratiti u zatvor?
Nažalost, da.
Ali ne odustajte još.
- Što želiš? - Zvali ste me.
Naravno da sam te zvao!
Doviđenja.
Doviđenja, gospođo... gospođice Gambrelli.
Nema sumnje u mojoj glavi da ona štiti nekoga.
Misliš li da je možeš slomiti?
Uz dovoljno vremena, ona bi mi jela iz ruke.
U svakom slučaju, nemamo vremena.
Moramo uhvatiti tog čovjeka prije nego što napusti zemlju.
Ali ako ne znaš tko je on?
- Ona će me odvesti do njega. Oslobodite je. - Da je oslobodimo?
Naravno! Kako će me odvesti do njega ako je još uvijek u zatvoru, idiote?
Ali načelniče Dreyfus?
Ja ću preuzeti potpunu odgovornost. Oslobodite je ovog trenutka!
Ja ću uhititi tog suradnika u sljedeća 24 sata.
Vadi me odavde.
Brzo ili ću vrištati.
Gledaj. Imam Afriku preko cijele svoje šake.
Baloni?
Imate li dozvolu za prodaju ovih balona?
Dozvolu?
- Da? - Dobro jutro, gospodine.
Dobro jutro, Georges. Mogu li nešto učiniti za tebe?
Pa, da. A možda i ja mogu nešto učiniti za vas.
Što bi ti uopće mogao učiniti za mene?
Sjećate li se noći kada je počinjeno ubojstvo?
- Da li je to retoričko pitanje? - Što?
Nastavi, Georges, reci što želiš?
Vidio sam vas kako silazite iz Marijine sobe.
Imaš dobar vid.
Da, i veliki želudac.
Tako je teško držati ga napunjenim. Ove današnje cijene...
Da li razgovaramo o nacionalnoj ekonomiji, ili ćeš prijeći na stvar?
Stvar je 100,000 franaka.
Znate, za namirnice.
Onda će se možda moje oči ponovno smanjiti.
Da. Pa, sigurno ćemo morati učiniti nešto u vezi tvog želuca.
Odlazi!
Odlazi, dobri pesek.
Oh! Ispričajte me. Slučajno sam prolazio.
Oh, rezali ste cvijeće.
Sigurno ste rezali nešto. Na vašim škarama ima krvi.
To je vrlo čudno.
Činjenice, Hercule, činjenice.
Iza njih stoji kompletna osnova deduktivne istine.
Pregledajmo ove činjenice.
Jedan: Ona je pronađena s oružjem u njenim rukama.
Dva: Oružje je bilo svježe prekriveno krvlju.
Tri: Na oružju nije bilo drugih otisaka prstiju osim njenih.
I četiri: Svi članovi osoblja staklenika imaju savršene alibije.
I sada, kakvom zaključku nas dovode ove činjenice?
Maria Gambrelli je ubila vrtlara Georgesa.
Ti si idiot!
Samo bi žutokljunac kao ti došao do takvog zaključka.
Ali činjenice...
Onaj tko je ubio Miguela ubio je i vrtlara Georgesa.
I to je učinio da bi prikrio prvi zločin.
On pokušava prebaciti krivicu na pleća ove sirote sluškinje.
Na koga sumnjate?
Sumnjam na svakoga.
Pretpostavljam da je to moguće.
Moguće? Kako to misliš, moguće?
Ja radim samo na sigurno.
Samo je moram slomiti...
natjerati na priznanje koga štiti...
i onda je prisiliti da otkrije njegov identitet.
Više se ne možemo igrati mačke i miša.
Nema više finog ispitivanja.
Zbog nje, i zbog pravde...
koristit ću bilo koja sredstva osim čistog nasilja...
za izvući informacije iz nje!
Istina je, patit će.
Ali će na kraju biti slobodna.
A mi ćemo imati našeg ubojicu.
- Ponovno ju je oslobodio? - Da, gospodine.
Hoćemo li srediti ovo odmah ili hoćete da zbog vas zakasnim na priredbu?
Ne možemo je otpustiti. Nije nam dala povoda.
Povoda? Do grla smo u leševima.
Što čekaš, posljednji čin Hamleta?
Ako usporediš obitelj Ballon sa Shakespeareovom tragedijom...
Mislim da bi Macbeth bila adekvatnija.
Draga...
moja kugla.
To je bila gospođa Ballon.
Pratite je. Nazovite me odmah pošto otkrijete njeno odredište.
Inspektor Clouseau.
- Dobra večer, gospodine Ballon. - Dobra večer, inspektore.
Htio bih vam postaviti jedno ili dva pitanja.
Neki detalji koje treba razjasniti.
Naravno. Igrate biljar?
Biljar? Da, igrao sam nešto biljara.
Nalazim da podstiče prijateljskiju i opušteniju atmosferu. A vi?
- Da. - Uzmite štap.
Štap, da.
To će biti ovo.
Čudno.
Mislim da bi vam više odgovarao običan štap. To je produžetak.
Produžni štap! Da.
Meni mnogo više odgovara običan staromodni štap.
Da, da.
Užasno mi je žao.
Strašno mi je žao.
U redu je. I ja sam slomio par svojevremeno.
Probajte s ovim. To je moj omiljeni štap.
Vidjet ćete da je odličan za felšane udarce.
Imali ste neka pitanja?
Da.
Nadao sam se da ću popričati s vašom suprugom.
Izašla je. Samo što ste je promašili.
Baš obrnuto. Samo što je ona promašila mene dok je izlazila.
Gospodine Ballon, niste li izjavili...
da...
te noći kada je počinjeno ubojstvo...
da ste tek stigli iz Londona...
letom u 11:00?
- Da. Zašto pitate? - Let je bio otkazan zbog lošeg vremena.
Ja sam stigao ranijim letom.
Kažem vam direktno...
da ste vi ubili Miguela Ostosa.
Ne budite smiješni.
Kada bi ste samo... To je to.
Ovi krivi štapovi mogu da budu problematični.
Vuci.
Miguel mi se odmah nije svidio.
Ali mi nije navika da ubijam ljude samo zato što mi se ne sviđaju.
Oprostite.
Pošto već znate za otkazan let, mogao bih vam reći cijelu priču.
Te noći kada je Miguel ubijen...
Sredio sam da on čeka zrakoplov u 11:00.
Ja sam stigao onim u 9:00.
On bi išao prema aerodromu, dok bih ja bio na svom putu kući.
Moja supruga je bila na večeri.
To bi mi dalo cijeli sat vremena samoće i slobode u kući!
- Za što? - Za Mariu.
Što?
Da li vas to čudi?
Onda zaključujem, inspektore Ballon, da ste stigli kući...
našli Miguela s Mariom Gambrelli...
i ubili ga u "ljapadu nubomore."
Priznajem tu aferu, ali da ubijem zbog nje...
- Da li bi ste ubili za nju? - Naravno da ne.
- Još uvijek ste vi na redu. - Da!
Strašno mi je žao.
Izgleda da sam izgrebao vaš biljarski stol.
Telefon, gospodine, za inspektora Clouseaua.
Ah, to znači da je za mene.
Da, ovdje inspektor Clouseau.
U redu, ti ostani tu. Dolazim odmah.
Gospodine Ballon, ne znam možete li mi pomoći.
Moram se naći sa svojim asistentom, ali sam bez automobila.
- Reći ću Pierreu da vas odveze. - Odlično.
Pretpostavljam da je ovo kraj naše partije. Možete li vratiti moj štap?
Recite Pierreu da doveze auto.
Vaš automobil je spreman.
Strašno mi je žao, gospodine Ballon.
Ne brinite se. Maurice će to srediti.
Pusti mi leđa.
Hvala vam, gospodine.
Tko god je izmislio to postolje, trebalo bi ga poslati na promatranje.
Pa, nastavit ćemo drugi put.
Zadovoljstvo bilo kad.
Predlažem da preispitate i arhitekta.
Gospođa Ballon je u apartmanu 12, drugi kat.
Ti ostani ovdje. Ako ne izađem za deset minuta, pošalji pojačanje.
- Dobro jutro. - Dobro jutro.
Ja sam načelnik.
Imate li dozvolu za lov?
Dozvolu za lov?
Pucao je u vrane?
Bio je prerušen u lovca da bi mogao promatrati kuću Ballonovih.
Dajte mi deset ljudi kao što je Clouseau, i uništit ću cijeli svijet.
- Gdje je on sada? - Ne znam.
Pošto sam sredio da ga oslobode, primio je telefonski poziv.
Istrčao je iz svoje kancelarije govoreći da ima trag koji će srediti slučaj.
Ovaj slučaj je toliko sređen, da ništa više neće napraviti razliku.
- Francois? - Da, načelniče?
Upravo sam odrezao svoj palac.
Dakle...
kažeš da si pratio Mariu Gambrelli do ovog mjesta kojeg je i Bog zaboravio?
Uzela je taksi dovde, onda sam je pratio stazom...
do ulaza u Kamp Sunca.
- Kamp Sunca? - Da.
Zvao bih vas, ali sam onda primijetio i sluškinju Dudu kako ulazi.
- Uz stazu, kažeš? - Da, ali, inspektore...
Gledaj, ti se vrati u rezidenciju Ballonovih
i pogledaj ima li još nekih tragova.
Ja ću pokušati otkriti što se događa u ovom Kampu Sunca.
Požuri. Ne smijemo izgubiti ni sekundu.
Dobro popodne.
Ja sam inspektor Clouseau.
Imate li ovdje gosta registriranog pod imenom Maria Gambrelli?
Gambrelli.
Da. Mislim da je stigla prije oko sat vremena.
Da. Gambrelli. 11:45.
Gdje je mogu naći?
Može biti bilo gdje.
Ali moja pretpostavka je prostor za rekreaciju.
Hvala vam.
- Mogu li vas nešto upitati? - Da.
Da li ste bili na plivanju?
Zapravo, da! Kako ste znali?
Moj posao je da znam.
Kuda vi mislite da ste krenuli?
Ja ne mislim, gospodine. Ja znam kuda idem.
Idem do prostora za rekreaciju.
- Tako sigurno nećete. - Što ste rekli?
Ne možete takvi ići tamo.
- Ja sam inspektor Clouseau. - Kako ste? Ja sam Turk.
Ovdje sam poslom, tražim nekoga u prostoru za rekreaciju.
Ne osim ako ne skinete vašu odjeću.
- Vi, gospodine, ste uhićeni. - Zašto?
Zbog bludnih i navodljivih prigovora službenik francuske vlade.
- Bludnih i navodljivih prigovora? - Također i za nepristojno izlaganje.
- Zar ovdje nitko ne nosi odjeću? - Ne.
- Što? - Ovo je nudistička kolonija.
Nudistička kolonija?
Tako je. Nitko ne ulazi unutra ako ne skine svoju odjeću.
Sve?
Sve, osim vaših brkova.
- Da li ste vi zvali policiju? - Ja?
- Netko je zvao i prijavio ubojstvo. - Ubojstvo?
- Recite ljudima da pretraže kamp. - Jedan od vaših je već ovdje.
- Jedan od mojih? - Da. Inspektor Clouseau.
- Žao mi je. Ne mogu... - Ubojstvo!
Molim.
Clouseau!
Ovamo.
Brzo.
- Slušajte. To je Dudu. - Dudu?
Mrtva je.
Mrtva? Dudu?
Izađite!
Van! Sakupite se svi!
Nađite mi tog idiota, ako ga možete pronaći.
Odmah, gospodine.
Ako je netko ubijen ovdje, samo neka to bude Clouseau.
- Što ćemo raditi? - Ne možemo otići bez naše odjeće.
Hladno mi je. Gledajte samo kako sam se naježila.
Clouseau!
- Znam kako se osjećate. - Ovo je užasan san. Noćna mora.
Vjerujte mi, nije to ništa u usporedbi s onim što bi uradili da su nas uhvatili.
Što ćemo sada raditi?
Pa, vi ostanite sagnuti, onda mogu vidjeti samo moju gornju polovinu.
Možda će misliti da sam upravo došao s plaže, s plivanja.
Ne možemo se samo voziti u krug. Molim vas.
Ne. Odvest ću nas u moj stan...
i nekako ću se pokušati uvući unutra.
Što god se dogodilo, pokušajte ostati smireni.
Uvjeravam vas da ona nije u kući.
Žao mi je, ali to moram osobno provjeriti.
Nije bila u kući cijeli dan?
Otišla je prije mene jutros...
i nije bila ovdje kada sam se vratio prije sat vremena.
- Henry može to potvrditi. - Henry?
- Glavni batler. - Volio bih popričati s Henrijem.
Pa, on je mogao to potvrditi.
Samo još par blokova.
Gubim razum. Počet ću vrištati, i neću moći prestati.
Molim vas, pokušajte se pribrati.
Kontrolirajte se, molim vas!
Oduzet vam je slučaj Gambrelli.
Prijavit ćete se na dužnost u odjeljenju za knjiženje.
- Odjeljenju za knjiženje? - U Martiniqueu.
Sutra ujutro, ili možete zaboraviti na vašu mirovinu.
To nije fer. Ja sam samo obavljao svoju dužnost.
I ja sam u pravu, vidjet ćete. Maria Gambrelli nije ubojica.
Dosta mi je.
Ovdje ima nečega osobnog.
Da, duboko osobnog.
Mrzim vas. Sve u vezi vas.
A sada van!
Želite da odem?
Činite užasnu grešku.
Ako Maria Gambrelli nije ubojica, a ja kažem da nije...
poslat ćete nevinu djevojku na giljotinu.
Ispričajte me, Francois.
I još jedna stvar!
Martinique?
Na putu je.
Što je s tim utjecajnim stranama koje su željele Clouseaua na ovom slučaju?
Što god mi sada budu uradili...
nije ni pola od onoga što je on dosad učinio.
Osim toga...
Siguran sam da znam tko stoji iza tih utjecajnih zahtjeva.
- Ballon. - Ballon?
Očigledno je da je imao aferu s Marijom Gambrelli.
Najvjerojatnije.
U početku nisam mogao shvatiti zašto bi bilo tko...
želio čovjeka kao što je Clouseau na čelu istrage jednog ubojstva.
Posebno na slučaju od ovakvog značaja.
- Ali zašto bi Ballon? - On ne bi.
Osim ako nije štitio nekog.
Ako biste vi štitili nekoga, tko bi bio savršen čovjek na čelu istrage?
Budala.
Detektiv koji je kompletna i potpuna budala.
- Clouseau? - Naravno.
Ako Maria Gambrelli bude osuđena...
Ballon bi bio do ušiju u vrlo gadnom skandalu.
Clouseau je bio njegova polica osiguranja protiv takvog skandala.
Pa, otišao je.
Ponovno se osjećam kao dijete.
To je zanimljiva teorija, ali što ako niste u pravu?
Znam da je to ekstremno daleka mogućnost...
ali što ako niste u pravu, i Ballon ne štiti Mariu Gambrelli?
Što ako je ona nevina, kao što Clouseau tvrdi?
Pa, to je smiješno.
Ali mogućnost. Što ako Ballon štiti nekog drugog?
Ili je Ballon osobno krivac?
To je sadistička stvar za pomisliti.
Ali ako, samo radi diskusije, vi niste u pravu...
i Clouseau, kompletna i potpuna budala...
Bio bih upropašten.
Nešto o čemu treba razmisliti.
- Francois? - Da, načelniče?
Da li biste, molim vas, pozvali doktora?
Bolesni ste?
Izgleda da sam se piknuo s otvaračem za pisma.
Kato, budalo. Skidaj se s mene!
Skidaj se s mene. Ne sada!
Kato, pusti me, budalo.
Rezidencija inspektora Clouseaua.
Daj mi taj telefon, idiote!
Inspektor Clouseau.
Ovdje načelnik. Vraćeni ste na slučaj Gambrelli.
Pa, Kato, vraćen sam na slučaj.
A sada postavimo zamku, uhvatimo ubojicu...
i dokažemo svijetu da je Maria Gambrelli nevina...
što se ubojstva tiče.
Halo, ovo je inspektor Clouseau.
Odmah me povežite s mojim asistentom.
Stidim se samog sebe, Kato. Zaboravio sam na prvo pravilo samoobrane.
Bez obzira na okolnosti, uvijek očekuj neočekivano.
Da si bio pravi ubojica, mogao si me ubiti.
Moramo ubrzati naš trening program.
Moraš me napasti kad god i gdje god ja to najmanje očekujem.
I ne smiješ popuštati. Razumiješ?
Halo, Hercule? Ovdje Clouseau.
Vraćen sam na slučaj.
Da. Oslobodi Mariu Gambrelli odmah...
i napravi dvije rezervacije za večeras u 20:00 u kafeu Ole.
Da. Pa-pa.
Kato, raspakiraj moje stvari i izvadi moje novo plavo odijelo.
Divno ću se umočiti u finu toplu kadu...
i isplanirat ću svoju strategiju.
Ponovno ju je oslobodio.
I izvodi je na večeru.
Sve novine u Parizu pišu o ovoj priči...
uključujući i "Kršćanski Promatrač Znanosti".
A on im je dao priču.
Vidite, on tvrdi da ona štiti svog ljubavnika...
i da je najbolji način da on izađe na čistinu, učiniti ga ljubomornim.
Ljubomornim.
Ta budala. Taj megalomanijak.
Pomiče dostignuća kriminalne istrage 1000 godina unatrag.
A ja ne mogu ništa učiniti povodom toga.
- Zašto ne? - Zašto ne?
Što ako je on u pravu?
Što ako je?
Gotov sam, propao.
Normalnost i razum postaju povijest. Započinje vladavina ludila.
- Samo se opustite. - S Clouseauom na slobodi?
Samo nastavite nuditi tako neodgovorne prijedloge, doktore...
i bolje će vam biti da pronađete sebi dobrog analitičara.
- Samo lezite. - Samo lezite.
- I opustite se. - I opustite se.
Zar ne mislite da se želim opustiti?
Dao bih svoju desnu ruku za dobar noćni san.
Nisam sklopio oči već tri dana.
Pojeo sam samo pileću nogu i nešto kruha od srijede.
Pucam.
Raspadam se na dijelove.
Pogledajte moje oko. Nekada sam imao dobro oko.
Mislim, imao sam dva oka.
Doktore, nema nade.
Nema nade osim ako se oslobodim Clouseaua.
Moram se otarasiti Clouseaua.
Što nije u redu?
Neću vam dopustiti da gledate u mene dok se penjem uz stepenice, nevaljalice.
Upravo ste pokidali hlače...
Samo otključavam vrata.
Pokidali ste hlače da bi me namamili u vaš apartman.
Pa, ovo je moj apartman.
Znam da je ovo vaš apartman.
Može li malo mamca?
Nema mamca.
- Da li znate? - Što?
Znam da je ovo vaš apartman...
ali to vam neće ni najmanje pomoći.
Zašto mi to neće ni najmanje pomoći?
- Pitanje. - Pitanje? Odgovarajte, Inspektore.
- Jacques Clouseau je ime. - Odustadoh od seksa.
Odustadoh od seksa.
Obećaj mi.
Što, draga?
Da poslije nećeš pušiti.
Dajem ti svoju riječ kao časnik i džentlmen.
I kao policajac.
Policajac. Jacques?
- Da, draga. - Nosi me.
Gore s tobom, draga.
- Da, draga? - Kunem se da nikad ne bih...
- Oprosti. - Zaklela sam se da to neću ponovno učiniti.
- Da, draga. - I odlučila sam biti jaka.
Da, draga.
Svi mi plaćamo za svoje grijehe.
Da li bi mogla otvoriti vrata, draga?
Sve vrijedno čekanja, je vrijedno...
O, draga.
Moja draga, moja slatka draga.
Moja draga, samo me pusti...
- Što, draga? - Možda je netko važan.
Što bi moglo biti važnije od ovoga?
Gledaj što radiš. Vidi moj rukav!
Tako bolje izgleda.
Idi do vrata. Vjerojatno je netko važan.
- Nemoj otići. - Dragi, požuri.
Žurim, da.
Dragi!
Dolazim, moja divna mala draga.
Vrlo čudno.
- Dragi. - O, moja draga.
Ovo je previše za jednostavnu osobu.
Čekaj, ja...
Pričekaj trenutak, draga.
Ti prelijepa, predivna...
Čekaj trenutak. Ovdje se nalazi mala pribadača.
O, Bože!
Ne brini, draga. To je samo Kato.
Jacques, Jacques! Ubila sam ga.
Nisi. U redu je.
Ništa nam se sada ne može dogoditi. Ništa nam ne može zasmetati.
"Trag smrti prati inspektora Clouseaua."
Četvoro ljudi.
Vratar, dvije mušterije i kozak.
Jako nezgodno.
Nezgodno? Uključujući i Ballon ubojstva, ovo nas dovodi do osam!
To samo dokazuje ono što sam stalno govorio.
Ono što ste vi stalno govorili dokazuje da ste najveći vidovnjak...
otkad je general Caster rekao da će opkoliti sve te indijance!
Maria Gambrelli nije ubila tih četvero ljudi.
- Kojih četvoro ljudi? - Zadnjih četvero ljudi.
Netko drugi ih je ubio. Ja sam bio stalno s njom.
Tko god to bio, to je isti čovjek koji je ubio prvih četvoro.
- Vratar, Kozak? - Nevini ljudi.
Ubojica je htio ubiti mene. Na sreću je promašio.
"Na sreću" nije prava riječ.
Kako god, to dokazuje da je moja teorija točna.
Zbog svoje odanosti, Marija neće obznaniti ime svoje bivše ljubavi.
Taj čovjek je toliko ljubomoran, da će radije ubiti nego da je izgubi.
Hoćete reći da je taj čovjek koga Maria Gambrelli štiti, njen bivši ljubavnik...
ubio osmero ljudi zato što je ljubomoran?
Suludo ljubomoran.
Tako ljubomoran da je htio da izgleda kao da je Maria ubojica?
On je luđak, psihotičar.
Što je sa sobaricom?
I na nju je bio ljubomoran? Udavio ju je.
Moguće je da je namjeravao ubiti muškarca i pogriješio.
- Pogriješio? U nudističkom kampu? - Nitko nije savršen.
Idiot! Budala! Luđak!
Imat ću vašeg ubojicu pred vama do večeras.
- Što? - Imam plan.
Kakav plan?
Plan koji nikako ne može promašiti.
Da. Sada...
točno u 08:00 ti povlačiš glavni prekidač...
točno kada ja izgovaram ime ubojice.
Ja ostavljam svjetla ugašena na 5 sekundi.
Ni sekundu duže. Samo dovoljno dugo da ubojica napusti prostoriju.
Razumiješ? Siguran si?
Sada da uskladimo satove.
Za sedam sekundi bit će točno...
02:43.
Vaš sat je sigurno stao kod mene je 07:46.
Da. 07:46, da.
Ne. Sada je skoro 07:47.
U redu, 07:47.
Da li se usklađujemo na 07:47?
- To si ti rekao. - Ne, rekao sam "skoro".
Ja sam sada na 10 sekundi do 07:47.
- Ja imam 10 sekundi poslije 07:47. - Morat ćete pomaknuti kazaljke unatrag.
U redu.
Pet sekundi. Četiri.
Tri. Dvije. Jedna.
Sada.
Čudno. Kazaljka za sekunde se ne pomiče.
- Kuca. - Sada se pomiče.
Što? Da, da.
To znam. Vidim da se sada pomiče.
Sada je kod mene 07:47 i 23 sekunde.
Uskladimo na 07:47 i pol.
Pet. Četiri. Tri.
Dva. Jedan.
Sada.
- Moj sat je stao. - Tvoj sat je stao?
Izuzetna koincidencija. Potpuno je stao.
- Slušaj, uzmi moj sat. - Ali što ćete vi?
Ne brini se. Pričat ću dok se svjetla ne ugase.
- Ili i dalje nećemo biti usklađeni. - Biti će u redu. Ne brini.
Naći ću izlaz. Ne brini.
Jako ljubazno od vas. Nema potrebe da stojite. Molim vas, sjednite.
A sada, mislim da se čudite zašto sam vas sve pozvao ovamo.
Koji god da je razlog u pitanju, smetnja je velika.
Obično večeramo u 09:00. Sve ste zaustavili.
Nećete dugo biti zadržavani, gospodine Ballon.
Vaš sat je stao, gospodine Ballon.
Da, ali ako želite znati točno vrijeme, sada je 07:50.
Kasniš, dragi. Sada je 07:52.
Ne, ljubavi.
Ovaj sat nije zakasnio ni sekundu od dana kada si mi ga poklonila.
Ja ti ga nisam poklonila.
Kod mene je 07:55, gospodine.
- I kod mene. - Obojica žurite.
Ne. Moj sat je točan. Dokazat ću vam.
Da li bi ste mi rekli točno vrijeme, molit ću?
07:54. Hvala vam.
Da? Za vas je, inspektore.
Ah! Za mene je.
Da?
- Koliko je sati? - Što?
Vaš sat je stao.
Gdje si?
Ja sam u podrumu. Rekao sam operateru da pozove taj broj.
Što da radim? Ne mogu povući prekidač u 08:00 ako ne znam koliko je sati.
Sada je 07:54.
- 07:55 sada. - 07:55 sada, da.
Upravo sam nešto shvatio. I dalje neću znati kada će biti 08:00.
- Broji. - Što?
Broji.
Da brojim. Mislite sekunde?
Da, to je baš ono što mislim. I da se nisi usudio ponovno me zvati.
A sada...
A sada, ću vam reći...
zašto sam vas sve pozvao ovamo večeras.
Jedan od vas je ubojica.
36, 37...
38, 39...
Prije nego što kažem njegovo ime...
iznijet ću vam činjenice...
koje su me dovele do otkrića njegovog...
ili njenog...
identititeta.
A sada, noći...
Noći koje je šofer ubijen... Kako se šofer zvao?
- Miguel. - Miguel, da.
- Pa, taj Talijan... - Bio je Španjolac.
Taj Španjolac, "Manguel"...
je bio bijesan na Mariu Gambrelli.
Pokidao joj je haljinu. Bijesno je protestirao.
Oh, moje stopalo!
Strašno mi je žao. Oprostite.
Nisam primijetio. Oprostite.
Pokidao joj je haljinu.
I baš u tom trenutku...
vrata su se otvorila...
i netko ga je pogodio.
Maria nije mogla vidjeti tko je bio ubojica zato što je bila onesvještena.
Bila je bez svijesti zato što je dobila čvrgu na glavi.
Što?
Čvrgu.
Postoji samo jedan način na koji je mogla dobiti takvu čvrgu.
Dobila je udarac objektom u glavu.
Objekt je bila kvaka ormarskih vrata.
Netko se krio u tom ormaru.
Kada je on otvorio vrata, ona je zadobila čvrgu na glavi.
U ime nebesa, inspektore, prijeđite na stvar.
Ne petljajte sa...
- Ah! Ti nespretni idiote! - Strašno mi je žao.
Oh, ta glava. Dolazim, Maria, draga.
Draga, ja...
Pažljivo sa mnom.
Ne petljajte se sa mnom. Ja sam trenirani stručnjak karatea.
Moje ruke su smrtonosna oružja.
A sada...
postoji nešto što bih želio znati.
Ova soba izgleda...
Što se dogodilo?
Pao si s kauča, ti glupi...
Znam da sam pao s kauča. Nema potrebe da mi to govorite.
Sve što ja radim je pažljivo isplanirano, gospođo.
Znam to.
A sada...
Što sam govorio?
Slušaj ti rastresena budalo, što radiš?
Zar ne možeš paziti dok pričam?
Zar ne znaš što sam govorio? Ne slušaš.
S najvećim poštovanjem, čuo sam sve što ste rekli.
Budi ljubazan i reci mi što sam to rekao.
- Govorili ste o ormaru. - Da?
Rekli ste da kada su se otvorila vrata ormara, Maria je dobila čvrgu na glavi.
Iz toga ste zaključili da se netko krio u ormaru.
Slušaj, sljedeći put ću te možda testirati bez upozorenja.
Zato pazi stalno!
Da, gospodine.
A sada, tko god da je bio u ormaru...
otvorio je vrata i onesvijestio Mariu.
Tko god bio čovjek koji se nalazio u tom ormaru...
imao je razlog da bude tamo.
- Kako znate da je bio muškarac? - Zato što sam našao njegove otiske prstiju.
I to su bili vaši otisci.
Zašto da ne? Kuća je moja. Često sam otvarao taj ormar.
- Iz kog razloga? - Prošli put zbog moljaca.
"Muljaca?"
- Moljaca. - Da, "muljaca."
Maria se žalila na moljce.
"Muljce?" Da li je to točno, Maria, da si se žalila na "muljce"?
Da, žalila sam se na moljce.
Misliš moljce! Leteće moljce.
Da, naravno.
Ali ono što ja ne razumijem je da u ovolikom domaćinstvu...
pitanje moljaca bude izneseno pred gospodina Ballona osobno...
nitko od posluge ili lokalni istrebljivač gamadi.
Kako god, zasad ćemo preskočiti to...
i usredotočiti se na drugi tip...
lokalnog istrebljivača.
212, 213, 214...
Maria Gambrelli, iako shvaća da je to bila greška...
nije žena koja bi imala aferu s nekim...
i onda to obznanila.
Ne možemo je optužiti zato što ona ne vjeruje da je ovaj čovjek ubojica.
Ali ovaj čovjek je ne samo ubojica...
on je zlikovac bez principa...
koji bi radije gledao Mariu kako ide na giljotinu,
umjesto da je izgubi zbog drugog čovjeka.
On se krio u ormaru kada je ona došla u sobu sa Španjolcem.
Otvorio je vrata, ubio Španjolca i stavio pištolj u Marijinu ruku.
- Ne znate što govorite. - Benjamine, zaveži!
- Imate nešto za reći, g. Ballon? - On nema što reći.
Ne, ali ona ima. Zašto ne pitate nju?
- Kako se usuđuješ! - Imala je aferu s mojim mužem.
- Lažljivice! - Ti si baš pametna!
Tvoj muž je imao aferu s mojom ženom!
- Hvala ti, Pierre. - Što je s tobom i Simone?
- Što je s tobom i Georgesom? - Lažljivice!
Ti si ga ubila. Vidio sam kako si otišla u staklenik baš prije Marie.
- On je lud. Zašto bih ubila Georgesa? - Imala si aferu s njim.
- I zbog toga sam ga ubila? - Znala si da nastavlja s njom.
- Vidjela sam kako si ubila Dudu. - Lažljivice!
- Vidjela sam te! - Zašto bih ja ubila Dudu?
Zato što si otkrila... Otkrila si njenu aferu s Pierreom.
- To nije točno. - Rekla mi je.
Rekla ti je zato što ste ti i Dudu ucjenjivali gospođu.
- Rekla mi je da je vidjela gospođu kako ubija Miguela. - Zaveži!
Georges mi je rekao da je vidio Ballona kako
izlazi kroz Marijin prozor poslije ubojstva.
Ja ga nisam ubio. Ja sam bio u ormaru.
Moja žena je očekivala da me nađe s Mariom, i slučajno ubila Miguela.
Ja sam stavio pištolj u Marijinu ruku.
- Hapsim vas zbog toga. - Ne miješajte se u ovo.
Ti laprdavče. Što je s Henrijem?
- Što s Henrijem? - Ti si ga ubio.
- Zašto bih ga ja ubio? - Zaveži!
Vidjela sam kako stavljaš tijelo u Marijinu sobu.
- To si bio ti? - Da, ja.
298, 299.
Upali svjetla.
Pustite me unutra!
Stanite! Vratite se, budale! Vratite se.
Clouseau, zaustavi ih.
Zaustavi ih. Bomba.
Što?
Bomba?
Bila je namijenjena tebi.
Kako to mislite, bila je namijenjena meni?
Vratar, dvije mušterije i Kozak.
I sada, još šest nevinih ljudi.
Svi su oni bili ubojice, osim Mauricea koji je bio ucjenjivač.
U usporedbi s tobom, bili su sveci.
Što radite?
- Mrzim te, Clouseau. - Načelniče, molim vas.
- Mrzim te. - Načelniče, što mi to radite?
Pustite me. Pustite moju nogu.
Hercule!
Skini ga s mene.
Jacques.
Jacques, da li si u redu?
Sve je sada gotovo, draga.
Slobodna si.
Subtitles by: M O Z E N